Min mor livede helt op, da min far døde.
Hun accepterede tingenes tilstand, undtagen når det gjaldt mig.
Hun tog ingen chancer i sit eget liv, hun havde travlt med at styre mit.
Hun fulgte ikke sine egne drømme, hun skabte nye til mig.
Det er svært at opdrage et barn alene, men hun gjorde sit bedste.
Hun accepterede et forhold til en mand, der levede adskilt fra os.
Hun blev hos ham, fordi han kunne sørge for os. Give os bedre råd.
Jeg gik til ballet, fordi hun ikke havde gjort det.
Jeg gik til sang, fordi hun ikke kunne synge.
Jeg fik klaverundervisning, fordi hun troede, det var noget, man skulle.
Hun var fast besluttet på, at jeg ikke skulle nøjes med det næstbedste, -
- som hun havde været nødt til.
Derfor skulle jeg på et godt college.
Endelig alene traf jeg beslutninger selv og valgte mine egne venner.
Deriblandt den, der skulle ændre mit liv. Min bedste ven, Harry.
Vore ledere i Washington siger, vi må få Pretoria til at gøre det rigtige.
Apartheid er moralsk forkasteligt!
Og hvis Pretoria ikke vil lytte til argumenter baseret på rettigheder, -
- vil de lytte til argumenter baseret på økonomi.
Der skal økonomiske sanktioner til!
Hvorfor det? Vi er hyklere, når vi kræver sanktioner, -
- så længe universitetet investerer i Sydafrika.
Hvis det er sandt, sender vi en begæring til bestyrelsen.
Indtil universitetet trækker sig ud af Sydafrika, -
- er disse demonstrationer kun underholdning for rige børn.
Tænder du på politik?
Giv mig en begæring! Befri Nelson Mandela!
Vi er ikke alle forkælede, rige børn. Nogle af os ønsker handling.
Så kom til et af vores møder.
Jeg tænkte nok, du sad her. Lørdag aften, helt alene med bøgerne.
- Hvad er det? - Vegetarpizza ... med pølse.
Jeg elsker pizza. Jeg levede af det før i tiden.
Jeg må ikke spise det for min mor. Hun kan ikke lide noget med sovs.
En sovse-fobi.
Hvorfor taler du aldrig om dine forældre? Hvordan er de?
- Min mor døde, da jeg var fire. - Det gør mig ondt.
Min far døde i Vietnam, før jeg blev født. Min mor var alene med mig.
Jeg ser næsten aldrig min far. Sidst vi talte sammen, var jeg 11.
Det passer. Han er ikke din type. Han har investeringer i Sydafrika.
Han ringer hver måned og spørger, hvor mange penge jeg skal bruge.
Så siger han, jeg skal passe på mig selv. Meget dybe samtaler.
Bare jeg kunne nøjes med at tale med min mor i 45 sekunder.
Hun plager altid: "Gå ud og mød en sød fyr."
- Som Yael McBee? - Hvad er der galt med Yael?
Hold nu op. Han opfører sig, som om han gik på Berkeley i 1969.
I alt sit sorte kluns. Meget nedtrykt.
Ville han være mere politisk effektiv, hvis han lignede en yuppie?
- Ville det være en forbrydelse? - Ja.
Hvad så med den cappuccinomaskine, jeg har købt til din fødselsdag?
- Får jeg en cappuccinomaskine? - Jeg kan stadig nå at bytte den.
- Jeg får brug for dig i næste uge. - Hvorfor?
Vi mødes hos mig torsdag kl. 20.00. Så tager vi videre derfra.
Rektor skal trække universitetets investeringer ud af Sydafrika.
- Vil du true ham med våben? - Ja. Vi tager hjem til ham.
- Du bliver anholdt. - Ville det genere dig?
Jeg troede, du var anderledes.
Jeg skal nok komme!
- Har du mødt en rar fyr? - Ikke så rar som din chef.
- Jeg er på arbejde, Tana. - Så ringer jeg senere.
- I aften? - Nej, jeg skal til møde.
Du har aldrig tid til at snakke.
Jeg må løbe nu. Jeg lover at ringe senere.
Farvel.
- Ved lejlighed... Hvem var det? - Tana. Hun ringede omsider tilbage.
- Lad ikke børn styre dit liv. - Jeg er bare bekymret for hende.
- Jeg er en time for sent på den. - Du kan ikke gå nu.
Du mangler 200 sider, og jeg mangler 400.
- Hvis du går, dumper jeg i engelsk. - Jeg har lovet at komme.
Hvad mener du? Yael er en rigtig psykopat.
- Ellers får han bare ret. - Han manipulerer dig.
Jeg tager med dig.
Til aften blev Yael McBee anholdt for at stå bag en bilbombe, -
- der eksploderede og nær havde dræbt rektor Huxleys to små børn.
Syv andre studerende blev også anholdt og anklaget for drabsforsøg.
Vi følger op på historien senere.
Tana? Jeg ventede dig ikke før i morgen.
Men nu er jeg her.
Du er blevet klippet. Hvorfor gjorde du det?
Du kan altså ikke lide det?
Jeg er bare overrasket.
Lad mig se. Jo, det er sødt. Det klæder dig.
Hvor er jeg glad for at se dig. Hvordan gik eksamen?
Fint.
- Hvor er du fin. - Jeg skal ud og spise med Arthur.
- Hvor er hans kone? - På afvænning igen.
- Hun drikker altså igen. - Arthur kan ikke forlade hende nu.
Det er da altid noget.
Husk på, hvad han har gjort for os.
Al din undervisning. Han skaffede dig ind på privatskolen.
Hans søn, Billy, har inviteret dig til fest i weekenden.
- Hvorfor? - Måske møder du en rar fyr.
- En af Billys venner? Ellers tak. - De går ellers på Harvard og Yale.
- Han behandler mig som en ansat. - Vås. Kom nu, det er kun en fest.
Det er vigtigt for mig, at du tager af sted. Jeg har købt en kjole til dig.
Hende der er min. Hun skal med i kanen.
- Vil du have en margarita? - Nej tak.
- Med eller uden salt? - Er det ikke lidt tidligt?
- Betaler far stadig din skolegang? - Har du set Adam?
Han ligger og boller med en pige. Vil du se på?
Nej, det lader jeg dig om.
- Hold op. Jeg ved, du vil have mig. - Ja, til at flytte dig.
- Jeg skal finde Adam. - Han spiller videospil ovenpå.
Du har ret. Hun vil have dig.
Ikke den vej. Denne vej. Det er lige herhenne.
- Her? - Ja.
Meget morsomt.
- Du spiller rigtig op. - Meget morsomt. Lad mig nu ...
Nej, nej! Hold så op.
Slap af og nyd det.
Nej ... nej ...
Hold op.
Nej ... hold nu op ...
Det var godt, du ringede. Jeg var ved at blive bekymret. Nå, der er hun.
Tana? Arthur ringede og sagde, at festen gik lidt over gevind.
- Du godeste! Hvad er der sket? - Spørg Billy.
Hvad?
Billy fortalte Arthur, at du havde drukket, og han ringede efter en taxi.
Det var ikke lige det, der skete.
Jeg ledte efter ham, jeg skulle køre med.
Billy tog mig med ind i soveværelset.
Han voldtog mig. Jeg kunne ikke få ham til at holde op.
Åh gud. Åh gud. Jeg har kendt Billy hele hans liv.
- Gik du ind i soveværelset med ham? - Billy voldtog mig, mor.
Det er en forfærdelig ting at sige om Arthurs søn.
Men jeg er din datter.
Det skal nok gå alt sammen.
- Har du fortalt nogen om det? - Nej.
Godt, så taler vi ikke om det mere. Aldrig nogensinde.
Og vi talte ikke om det.
I stedet opstod en tavshed, der var så dyb, at den ikke kunne brydes.
Jeg vendte tilbage til skolen. Jeg deltog i timerne.
Alt virkede normalt, men intet føltes rigtigt.
- Jeg kan godt lide at fiske. - Godt.
Ikke dårligt. Du skal bare kaste længere ud.
- Du går virkelig op i det. - Jeg kan stirre på en flod i timevis.
I min søgen efter den perfekte fisk. Jeg spilder mine talenter i skolen.
Jeg overvejer at læse jura. Hvad synes du om det?
Jeg vil udrette noget. Der er brug for principfaste mennesker i parlamentet.
Få din egen praksis. Du kan tjene en halv million om året.
Jeg har ikke lyst til at hjælpe kapitalisterne med at stå over loven.
Sagde du kapitalister? Du er så tresseragtig.
Jeg er vild med den periode.
- Hvad nu? - Det er ikke dig, Harry.
Hvad er det så?
- Jeg kan ikke forklare det. - Prøv.
Kan vi ikke bare være venner igen?
Tana ... Mænd og kvinder kan ikke bare være venner.
- Hvorfor ikke? - Vi er to forskellige arter.
Vi knapper ikke engang skjorten i samme side.
- Jeg har brug for dig, Harry. - Lad være med at smile til mig.
Du har knust mit hjerte. Jeg har ret til at hade dig lidt.
Vi var venner, mens vi læste. Jeg læste jura, Harry gik på Harvard.
Telefonregningerne var enorme.
Jeg prøvede ofte at fortælle, hvad der var sket, men jeg kunne ikke.
Mine følelser blev den kraft, der drev mig fremad.
Jeg blev vicepolitiadvokat i San Francisco.
Et halvt år efter fik Harry arbejde i byen som advokat.
Tids nok til at fejre min fødselsdag.
- Se nu der. Er Harry her? - Nej.
Hvor er det pænt af jer. Det havde I ikke behøvet.
- Åh nej. Jeffries har ikke ringet. - Det er din fødselsdag. Slap af.
Tag resten af dagen fri. Gå ud og mor dig.
Vi kan ikke følge med dig.
- Kommer jeg for sent? - Lidt.
Sikke et dejligt kontor. Nydeligt.
Man skal være sej for at være anklager. Der er muligheder i det.
Pust nu.
- Du vil kunne lide restauranten. - Tana ... Skriv lige under her.
Hvis der er andet, ved du, hvor vi er. Jeg er tilbage kl. 14.00.
- Er den ny? - Ja.
Er det en forlovelsesring? Hans kone døde for over et år siden.
Han har ikke friet endnu, vel?
Jeg har ikke købt en gave. Jeg tænkte, vi kunne finde noget sammen.
Jeg ville gerne, men jeg kan ikke. Jeg har en mordsag, der starter mandag.
Du arbejder altid. Bare du dog var tættere på at nå dine mål.
- Mine hvad? - Et hjem, en familie, en stilling.
Hvis mål er det?
Vi ønsker ikke de samme ting. Vi ligner ikke hinanden.
- Det siger jeg heller ikke, vi gør. - Så er vi da enige om noget.
Hun vender det hele på hovedet, -
- og bebrejder mig, at jeg er enlig, når det er hende, der vil giftes.
Du burde gifte dig. Der ligger et tempel om hjørnet.
- Morsomt ... Var du ude i går? - Selvfølgelig. Var du ikke?
- Giv det dog en chance. - Har du set de fresier?
Lad mig være i fred. Min mor er her. Det er nok.
- Det holder dig på dupperne. - Stop ham! Han tog mine penge.
Tænk dig om. Giv hende tasken tilbage.
Jeg har den her. Det er mig, der bestemmer.
Tag det helt roligt.
Tag, hvad du vil. Bare du ikke gør os fortræd.
Her ... Her.
Harry?
- Hej. - Hej.
- Hvad er klokken? - Elleve.
- Om aftenen? - Ja. De prøvede at få fat i din far.
Ham vil jeg ikke se.
Jeg kan ikke bevæge benene.
Vent hellere udenfor, mens jeg vender ham.
- Nej, jeg bliver. - Som du vil.
Kuglen sidder mellem elvte og tolvte ryghvirvel.
- Harry sagde, at I ikke vil operere. - Det kunne gøre situationen værre.
En del af nervesystemet virker stadig. Det kunne være gået meget værre.
- Er lammelsen varig? - Ja.
- Hvordan kunne det så være værre? - Han kunne være død.
- Harry ... - Hej, far.
Harry ... det gør mig så ondt.
- Hvor længe har du været her? - Jeg kommer lige fra lufthavnen.
- Har du talt med lægen? - Ja, det har jeg.
- Er der noget, jeg kan gøre? - Få fat i en anden læge.
- I vil sikkert gerne være alene. - Nej, det er i orden.
I bliver nødt til at gå. Han skal have en indsprøjtning for at sove.
- Kom i aften, hvis du kan. - Det skal jeg nok.
Om forladelse ... Jeg er Harrys ven, Tana Roberts.
Harrison Winslow.
- Er du og Harry nære venner? - Ja. Jeg var der ...
Undskyld, jeg har været her hele natten.
- Hvordan tager han det? - Jeg ved det ikke.
- Jeg tror stadig, han er chokeret. - Det er jeg også.
Jeg bliver her lidt.
- Måske skulle du få noget søvn. - Jeg tror ikke, jeg kan sove.
Men jeg burde skifte tøj. Jeg ligner, jeg ved ikke hvad.
Jeg forsøgte at få det af.
Harrys blod ...
Jeg rejser dig lidt op. Du skal lære at komme ud af sengen.
- Hvorfor? - Hvad lavede du før?
- Hvad mener du? - Når du skulle more dig.
Jeg jagtede kvinder.
Før du får en kvinde med i seng, må du lære at stå ud af den.
- Hvad med dig? Vil du op til mig. - Så skal du fange mig først.
- Hej. - Hej. Bare en lille smule mere.
- Jeg bliver helt ophidset. - Er han altid så pervers?
- Det ligger i hans natur. - Stop! Jeg får kvalme.
Alle bliver svimle i starten. Men om en uge kan du sidde op.
Jeg kan se tv herfra.
- Vi prøver igen senere. - Sluk lige for fjernsynet.
- Hvorfor? - Det er ikke godt for dig.
Han her ret, Harry.
- Er det Beethoven? - Det vil muntre dig op.
- Hvordan det? - Musikken har en helbredende kraft.
- Hvad er det, vi skal helbrede? - Harry ...
- Kan Beethoven få mig til at gå? - Slap nu af.
I fatter ingenting. Jeg har ingen kontrol med, hvad der sker med mig.
Hvad jeg spiser. Den medicin jeg får. Hvornår jeg skal på toilettet.
Jeg kan sidde her i mit eget skidt uden at vide det.
Jeg har kun kontrol over den her.
Så sluk for musikken og lad mig være i fred.
- Han er så vred. - Ja.
Men hvis det kan hjælpe ham at være gal på mig, er det i orden.
- Du er anderledes, end jeg troede. - Det kan jeg forestille mig.
- Jeg ved, hvad Harry mener om mig. - To kopper kaffe.
Hvad skete der mellem jer?
Harry mener, det var min skyld, hans mor døde.
Jeg var på forretningsrejse den nat, hun tog en overdosis.
- Hvorfor skulle det være din skyld? - Han føler, jeg lod dem i stikken.
- Fordi du var ude at rejse? - Jeg betaler.
Det er i orden.
Jeg burde have været der. Hun havde kræft.
Lægen sagde, hun skulle få orden i sine ting. Hun vidste, hvad det betød.
- Hvor forfærdeligt. - Jeg nægtede at se det i øjnene.
Så døde hun. Jeg lod Harry skubbe mig fra sig.
- Men han var kun et barn. - Jeg var en dårlig far.
Jeg sendte ham på kostskole, da han var otte.
- Jeg nåede ikke at gøre skaden god. - Fortæl ham, det går dig på.
Er det ikke alt for sent?
Du skal jo starte et sted. Harry har brug for dig.
- Jeg kan ikke bede om tilgivelse nu. - Hvorfor fortæller du så mig det?
- Hvad har vi? - Et vidne så Barrows med offeret.
En læge, der vil sige, at hendes mærker stammer fra voldtægt.
- Hvad med DNA-prøven? - Laboratoriet lavede ged i den.
- Hendes vidneudsagn må være nok. - Få Andrews underskrift.
- Gå med til voldeligt overfald. - Fordi du har for travlt?
Det er tidsspilde, når sagen ikke kan vindes.
Sikke en udtalelse. Fortæller du selv offeret det?
Jeg sagde ikke, jeg havde det godt med det.
- Træt? - Ja, det har været en hård uge.
Det bliver sværere og sværere at gå fra Harry.
Der ligger en kirke i nærheden, hvor jeg går hen for at lytte til organisten.
- Vil du ... - Hellere end gerne.
Han har ikke noget imod, at her er nogen.
- Jeg ordner papirerne i morgen. - Kun 18 måneder?
- Hej, skat. Hvordan går det? - Få ham væk.
Forsvind! Det må du undskylde.
- Hvorfor indgik du en handel? - Vi risikerede en total frifindelse.
Juryen ville have troet på mig. Det burde du også have gjort.
Jeg beklager. Vi gjorde vores bedste.
- Hvordan synes du, Harry havde det? - Jeg ved ikke ...
- Er der noget galt? - Jeg er lidt ved siden af mig selv.
- Hvorfor? - Der skete noget på kontoret i dag.
Et voldtægtsoffer mødte gerningsmanden. Et rigtigt dumt svin.
Der er ingen tvivl om hans skyld.
Men jeg indgik en handel, fordi jeg var bange for ikke at få ham dømt.
Den slags sker.
Du skulle have set hende i ansigtet.
Jeg vidste, hendes liv var gået i stå, på grund af det han havde gjort.
- Det ved du ikke med sikkerhed. - Jo, jeg gør.
- Jeg kan ikke arbejde mere i dag. - Skal jeg køre dig hjem?
Det ville være dejligt.
Hun gav mig skylden, og hun havde ret.
- Vær ikke så hård ved dig selv. - Det er mig, der er anklageren.
Hvad foregår her, Tana?
Jeg blev ... Det er svært det her.
Jeg ved, hvordan hun har det, fordi jeg selv har prøvet det.
Jeg blev voldtaget. Det er længe siden nu.
- Det gør mig ondt. - Jeg var helt ødelagt.
Jeg var kun et barn, stadig jomfru.
Fyrens far var min mors chef ... og elsker.
Hun troede ikke på mig.
Så jeg anmeldte det ikke, og der blev aldrig nogen retssag.
Hun fik mig til at føle, at det var min skyld.
Kan du ikke tale med hende?
Hver gang vi taler sammen, ender det med, at vi skændes.
Altid om ligegyldige ting.
Jeg har aldrig fortalt nogen det. Ikke engang ...
Ikke engang Harry.
Jeg må hellere gå nu.
Er du på hospitalet i morgen tidlig?
Så ses vi der.
Jeg ønsker ikke at såre nogen. lsær ikke Harry.
Det ved jeg godt.
- Bilen holder lige herhenne. - Fint. Har du læst avisen i dag?
Din gamle kæreste, Yale McBee, er blevet anholdt igen.
- Hvad har han nu gjort? - Røvet en bank.
Det passer. I kunne have været Bonnie og Clyde.
Tak, fordi du minder mig om det.
- Fint. - Undskyld.
- Hvad med ... - Nu skal jeg.
- Går det? - Ja, jeg er bare lidt nervøs.
Det er helt naturligt. Det er din første weekend ude og ...
Det går.
- Jeg har inviteret far med op i hytten. - Har du det?
Det er hans sidste weekend her. Han har gjort sin pligt.
Nu må Vallejo klare resten.
- Så tager du altså af sted? - Jeg må jo lære at klare mig selv.
- Tak. - Så er du på plads.
I starten ville jeg bare bringe far og søn sammen.
Men nu befandt jeg mig i midten.
Og det, jeg hadede mest, var at have hemmeligheder for Harry.
- Flot. - I betragtning af min ændrede højde.
- Sådan! Utroligt. - Du har bid.
- Jeg kan se den. Det er en lille en. - Hold dog mund.
- Har du den? - Ja.
- Prøv lige at se her. - Det er en flot fisk.
Det er en af de flotteste, jeg nogensinde har fanget.
- Den er pragtfuld. - Jeg kan stadig.
Jeg vidste ikke, om det ville være det samme. Folk ser anderledes på mig.
- Jeg gør ikke. - Betyder det ikke noget, jeg er lam?
Jo, det gør. Jeg er ked af, at det har ændret dit liv.
Men det har ikke ændret mine følelser for dig.
- Der er noget, jeg må fortælle dig. - Vent, jeg vil sige noget først.
Den første aften på hospitalet troede jeg, jeg skulle dø.
Jeg indså ikke, hvad jeg gik glip af, før jeg var lige ved at dø.
Jeg ser alt så klart nu. Jeg tror altid, jeg har elsket dig.
- Kan du elske mig? - Jeg elsker dig da.
Bare ikke på den måde.
- Alt det har vi været igennem. - For år tilbage. Ting ændrer sig.
Jeg er ked af det, men jeg har ikke ændret mig.
Ved du hvad? Du lægger for stor vægt på venskab.
Denne gang kan jeg hade dig et stykke tid.
I har nok været på fisketur. Fangede I noget?
- Nej, desværre. Hvordan gik turen? - Fint, da jeg først kom ud af byen.
- Jeg har kun reserveret bord til to. - Det ordner jeg.
Vi må tale sammen. Han må ikke få det at vide.
Vi kan først få et bord kl. 20.00, men vi kan få en drink i baren.
Så tag I af sted. Jeg tager bad og skifter tøj.
- Hvad skal det være? - En whisky uden noget.
- To. - Må du drikke det?
Skal du nu bestemme, hvad jeg må drikke?
- Så tag en dobbelt. - Hvad mener du?
- Jeg gør mit bedste, Harry. - Det er lidt sent, ikke?
Undskyld, jeg lader det gå ud over dig.
- Hvad mener du? - Det er bekvemt at være gal på dig.
Hver gang noget går galt, giver jeg dig skylden.
Det har hjulpet mig gennem meget.
- Hvad er det så denne gang? - Hjertesorg.
Jeg burde have indset, at hun ikke vil have mig.
Du er forelsket i Tana.
Jeg vil ikke ... Jeg vil ikke ødelægge noget.
- Jeg har brug for hende. - Alle kan se, at hun holder af dig.
Jeg elsker dig.
Han elsker dig lige så højt, som jeg gør.
- Jeg ville ønske ... - Det ved jeg.
- Hallo. Hej, mor. - Hvad laver du?
- Jeg laver mad. - Så vil jeg ikke forstyrre.
Arthur har friet til mig. Vi skal giftes.
Tillykke. Det er jo det, du altid har ønsket.
Stikker I så af alene for at blive smedet sammen?
Nej, det bliver et stort bryllup for hele familien.
Det lyder godt. Åh nej. Der er noget, der brænder på.
- Jeg ringer senere. Farvel. - Farvel.
Harry, er du færdig med at hade mig?
Jeg har virkelig brug for en god ven.
- En skål for brudeparret. - For brudeparret.
Glæd dig nu på hendes vegne. Eller lad, som om du er det.
Det er ynkeligt. Hun har ventet på ham i 20 år.
Og nu gifter han sig med hende, fordi han er bange for at blive gammel.
- Hvor er du dog romantisk. - Sådan er jeg bare.
Hvor er det rart at se dig, Harry. Det var pænt af dig at komme.
- Tillykke, du er en heldig mand. - Det er jeg.
Du skal vide, at jeg elsker din mor højt. Jeg skal nok passe på hende.
- Hvis du får brug for noget ... - Bare sørg for, at hun er lykkelig.
Lad mig vise Harry baren. Så kan I sludre lidt.
Jeg føler det, som om mit liv først begynder nu.
Jeg håber ikke, du bliver skuffet.
Tag du dig bare af gæsterne. Jeg skal nok klare mig.
Hej, Tana. Jeg vidste ikke, om du kom.
Vær nu ikke så sur. Det er din mors bryllup. En romantisk begivenhed.
- Vi var også romantiske engang. - Hør her.
Jeg er hverken ung eller bange mere. Du kan ikke skræmme mig verbalt.
Du får ikke lov at røre mig. Og hvis du prøver på noget, -
- skal jeg sørge for, at du ryger i spjældet.
Undskyld mig.
Tana?
- Du behøver aldrig se ham igen. - Det er ligegyldigt.
- Det er ikke ligegyldigt for mig. - Det er lidt sent.
- Jeg ville kun dit bedste. - Ved at bede mig tie stille?
- Jeg ville beskytte dig. - Det gjorde ondt værre.
- Jeg var bange. - For hvad?
For ikke at kunne leve med mig selv.
Du ville ikke forlade Arthur.
- De nærmer Dem foragt for retten. - Og med rette.
Hvordan kan forsvaret se bort fra beviser, de selv har fremlagt?
Det tager jeg med i betragtning. Men nu må De beherske Dem.
Ellers får man det indtryk, at De tror på pressen.
Retten er hævet. Mødet genoptages kl. 9.00 i morgen.
Rejs jer.
Han har vist læst avisen. Hvad var det, de kaldte dig?
"Hård, ubarmhjertig og genial". Men kan du spille baseball?
- Nogenlunde. Hvorfor? - Vi vil samle et firmahold.
Hvor god skal man være? Jeg har ikke spillet længe.
Der er udtagelse på lørdag. Skal vi spille lidt efter arbejde?
Det kan vi godt.
Flot. Du ramte næsten. Ikke dårligt. Der kommer en til.
- Tæt på. - Hvor mange skal jeg ramme?
Bare en til at starte med.
- Så du det? - Flot. Der kommer en bold mere.
Godt, mor ikke ved, jeg kunne være gået til baseball i stedet for ballet.
Det gjorde min datter. Men hun beholdt skørtet.
- Hvor gammel er hun? - Alex er seks.
Hun er i Washington hos sin mor, der har fået et fedt job der.
- Hvor længe har I været skilt? - Skilsmissen er ikke helt på plads.
Vi har været separeret et stykke tid. Der er noget, jeg må tilstå.
- Du behøver ikke øve dig. - Hvorfor dog ikke?
Det er nok at skrive sig på. Jeg løj, fordi ...
... jeg elsker hotdogs, men frygtede, du ville synes, jeg var sær.
Det er du jo!
- Du er meget sjovere end før i tiden. - Er jeg? Det vil jeg da håbe.
Ved du, hvad vi kaldte dig på kontoret? Hammeren.
- Flirter du med mig? - Det håber jeg da.
Vi sender igen direkte fra Time Square her nytårsaften.
Man kan føle spændingen. År for år bliver folkemængden større.
Det har du ret i. I aften er mange her for første gang.
Harry, det er mig. Jeg ved, det er nytårsaften ... Har du gæster?
Averil fra hospitalet?
Går hun ud med sine patienter?
Du er forhenværende patient. Det gør en stor forskel.
Hils hende fra mig. Jeg ville bare sige godt nytår.
Vi tales ved. Farvel.
Det er Tana. Læg en besked.
Det er Drew. Godt nytår. Der er stadig et par timer til.
Men du er nok ude og more dig.
- Jeg er den eneste, der er alene. - Nej.
- Hej. - Jeg har den perfekte film med.
- "Da Harry mødte Sally". - Fint. Kom indenfor.
Lækker lejlighed. Stor og magelig. Den er alle tiders.
Lidt postmodernistisk. Sparsomt, men behageligt møbleret.
- Meget smagfuldt. Den er lige dig. - Tak.
Du godeste ...
Du kan stille uret i din video. Mit står og blinker hele tiden.
- Jeg lejede nogle film i går. - Fint.
"Dommen", "Tolv vrede mænd", "Gandhi".
- Er det sådan, du fejrer nytår? - Ja.
- Vil du have noget champagne? - Ja tak.
- Jeg er glad for, at du ringede. - Det er jeg også.
- Undskyld, det var i sidste øjeblik. - Spontanitet er godt.
- Hvad stiller man op nytårsaften? - Det er en underlig aften.
- Og alt det kysseri ved midnatstid. - Hvis man nu ikke kender hinanden.
- Og er sammen med en masse par. - Der har kendt hinanden længe.
Og ved, hvordan man kysser hinanden offentligt.
Det var bare for at øve os.
- Jeg er ved at blive god til det her. - Det er jeg også.
Jeg ved, klokken ikke er mange, men det er vigtigt. En indkøbskrise.
Det er Alex' fødselsdagsgave. Det var let nok, da hun fyldte seks.
Men vil en syvårig have den eller den?
Bilen er alle tiders. Men det er dukken også.
Jeg har lovet kun at købe én gave. Eileen siger, jeg forkæler Alex.
Køb en overall og en hjelm til dukken.
Læg det i én æske og sig, det er en ballerina, der også kører racerløb.
- God idé. Hvad med ... - Lad hende beholde skørtet.
- Så er det problem løst. - Pæn pyjamas.
- Den er behagelig og praktisk. - Og sød.
- Jeg synes, den er sexet. - Pjat med dig.
Er den virkelig sexet? Så har jeg en hel skuffe fuld.
- Hvor skal den hen? - Lad os drikke kaffe i stuen.
- Den vittighed er så dårlig. - Det ved jeg godt.
- Alle vil bruge min nye rampe. - Det var i øvrigt så lidt.
Vi har set på hus i Marin County.
Jeg får langt til arbejde, men der er skønt.
Bare vent, til I ser det.
- Det er nok angående huset. - Det er mig. Må jeg låne telefonen?
- Jeg henter kagen. - Tak, fordi I tog kage med.
Det manglede bare.
- Hun er alle tiders. - Ja. Jeg har længe villet takke dig.
Hvis du ikke havde afvist mig, havde vi aldrig fundet sammen.
- Heldigt. - Nogle gange falder tingene i hak.
- Jeg har friet til hende. - Du godeste! Hvad svarede hun?
At tidspunktet var ideelt. Vi skal have barn.
Nu må I holde op. Tillykke! Hus, barn, ægteskab.
- Men ikke i den rigtige rækkefølge. - Og hvad så?
Ønsk noget.
- Klar? Harry hjælper mig altid. - Det blæser jeg på.
- Klar? En ... to ... tre. - Undskyld, var det mig?
Jeg må desværre hen på kontoret.
- Vil du ikke have kage? - Jeg har noget arbejde at ordne.
- Vi ses. - Ja, vi gør.
Stort eller lille stykke? Nå, nej. Det er ikke din fødselsdag.
- Er det ham, der er så vild med dig? - Vi er begge arbejdsnarkomaner.
Er det ikke lidt underligt at fejre fødselsdag uden sin kæreste?
- Skal det være et forhold? - Det er sådan, jeg vil have det.
Jeg elsker ham.
- Vi burde ikke gøre det her. - Skal vi stoppe?
Du behøver ikke føle skyld. Jeg er stadig din kone.
Er du nervøs? Det er alle brudgomme.
Jeg er, og det er ikke mig, der skal giftes.
- Hvor var det godt, I kom. - Du ser godt ud.
- Hej, flotte. - Nu har du vel ikke ombestemt dig.
- I er slet ikke i tvivl, vel? - Jo, vi er.
Nogle gange må man tage springet.
Sid ned.
Vi er samlet her i dag i Guds nærvær for at bevidne og velsigne -
- den hellige ægtepagt mellem Harry og Averil.
Harry, tager du denne kvinde til ægte og lever med hende i ægteskabet?
Ja.
Averil, vil du tage denne mand til ægte og leve med ham i ægteskabet?
Helt sikkert.
Den største lykke er at elske og blive elsket.
Det har du lært mig, og jeg vil altid elske dig.
Du får mig til at le, du lader mig græde, og du passer på mig.
Jeg elsker dig, og jeg vil altid elske dig.
Så giv hinanden hånd derpå.
Hvad Gud har sammenføjet, kan intet menneske skille ad.
Så må I gerne kysse hinanden.
Kære venner, hils på mr. og mrs. Harrison Winslow.
- Jeg håber, linguini er i orden. - Hun gør mig tosset.
Hun forlod mig. Men efter Washington ved hun ikke, hvad hun vil.
Ved du, hvad jeg gerne så? At du blev skilt.
- Så jeg kan ødelægge dit liv? - Hvorfor skulle du ødelægge mit liv?
- Hvad er jeg gået glip af? - Nogle gange ændrer ens ønsker sig.
Bare fordi din ven er blevet gift, -
- betyder det ikke, at det eneste saliggørende er ægteskab og børn.
- Hvad er der galt med det? - Det er ikke noget for os.
Hvad er så noget for os?
- Smag lige på sovsen. - For meget hvidløg.
Du overrasker mig virkelig.
Jeg elsker dig, Tana. Er det ikke nok?
- Jeg kommer om lidt. - Hvor skal du hen?
Har du nogen småpenge? Nej, det er lige meget.
Undskyld, det varede så længe.
Åh nej. Hvor blev den nu af?
- Vil du gifte dig med mig? - Ja.
- Hvor er du romantisk. - Og nærig.
Ring lige Drew op derhjemme.
Nej, jeg gør det selv.
- Hallo. - Er Drew hjemme?
- Hallo. - Drew, det er mig. Hvem var det?
Den kvinde, der tog telefonen? Drew?
Vi må tale sammen. Jeg ringer senere.
Det er Drew. Vi må tale sammen. Ring nu til mig.
Du kan ikke blive ved med at undgå mig. Vi må tale om tingene.
Jeg er så ked af det. Jeg elsker dig virkelig.
Men jeg elsker også hende. Jeg elsker jer begge to.
Er Drew en idiot? Det siger du ikke. Godt, du slap af med ham.
Find hellere en, der holder af dig. Jeg ved din karriere er vigtig, -
- men ægteskab og børn er skønt.
Hvorfor kan du ikke bare være typen, der altid er enig med mig?
Du skal altid drive mig frem. Lad mig svælge i selvmedlidenhed.
- Du kan gøre det bedre. - Så siger vi det.
- Lov mig, du ikke svælger for længe. - Det lover jeg.
Hørte du, at de overvejer at udnævne mig til dommer? Chancerne er små.
Jeg ville være den yngste siddende dommer, og der er kun ...
- Averil ... - Undskyld.
Hvad er der galt?
- Hvorfor spørger du ikke Harry? - Om hvad?
Har du så travlt med dit arbejde, at du ikke ser, hvad der foregår?
- Hvad mener du? - Prøv at se på ham.
Så kan du måske fortælle mig det.
Hej, lille mand. Smager det godt?
Du skulle have været med til fødslen. Du ville have elsket det.
Fødsler er fantastiske. Der skriges og sparkes og skubbes.
Mon det er det samme, når man dør? Eller er det en glidende overgang?
- Det ved jeg ikke. - Det var et hypotetisk spørgsmål.
Jeg er faktisk lidt bekymret. Er du helt i orden?
- Se på mig. Jeg er sundheden selv. - Hvis du er syg, vil jeg vide det.
Godt, jeg er syg. Lammelsen medfører komplikationer.
Hvor syg? Jeg vil vide det, Harry.
Min læge mente, jeg skulle gå efter guldet og satse på nyresvigt.
Nu holder du op.
For længe siden holdt du min hånd og hjalp mig gennem mit livs værste nat.
Jeg får brug for din hjælp igen.
- Tana, er alt i orden? - Nej.
- Hvordan har Harry det? - Det er omtrent det samme.
- Drew ... - Ja?
- De vil fyre mig. - Vær nu ikke latterlig.
Jeg har været i Marin County hele dagen. Bonner havde lagt en besked.
- Sagde han, at du var fyret? - Han sagde, jeg var arbejdsløs.
Det kan de ikke. De ved, at arbejdet er hele mit liv.
Du skal ikke fyres. Du skal være dommer. Hele kontoret ved det.
- Det er din spøg. - Nej.
Tillykke. Jeg har altid sagt, du var dygtig.
- Jeg kan ikke tænke lige nu. - Jeg elsker dig.
- Jeg skal nok finde en udvej. - Det her vil ikke gentage sig.
Jeg ved, du elsker mig. Giv mig lidt tid.
Du har brugt halvandet år på at blive skilt.
- Vær nu sød ... - Nej.
Det her er ikke, hvad jeg vil. Det er ikke nok.
I løbet af de næste måneder blev Harry svagere.
Han skrev breve og retningslinier og aftvang os alle løfter.
I begyndelsen var Averil modvillig.
Hun følte, at hvert løfte bragte dem tættere på det uundgåelige.
Han var ikke bekymret for sig selv. Kun for dem, han skulle efterlade.
Tana ...
Jeg lovede mig selv og Harry, at jeg ikke ville gøre det her.
- Har du set dit barnebarn? - Ja.
Han har fået to nye tænder. Han kan rejse sig.
Jeg kan ikke få nok af at se på ham.
- Jeg lovede at lære ham at fiske. - Det gjorde jeg også.
Jeg vil gerne takke dig.
Du gav mig min søn tilbage. Du fik mig til at se, hvad der var vigtigt.
Jeg skal ... Jeg har mødt en. Vi skal giftes i næste måned.
Hvor er jeg glad på dine vegne.
Harry ønskede ikke en begravelse. Han truede med at blive væk.
Men han bad mig om at læse dette.
"Vore venners død er en lige så stor inspiration for os som deres liv."
"Mindet om dem lever i vore tanker, -
- mens monumenter gror til af mos."
"Vore venner hører ikke hjemme på kirkegården."
Tana Roberts, sværger du, at du vil udvise retfærdighed over for alle?
At du vil tildele rige og fattige samme rettigheder?
Og at du loyalt og upartisk vil udføre din gerning som dommer -
- i overensstemmelse med den amerikanske grundlov?
Det sværger jeg.
- Tillykke. - Tak.
- Var det den dommer Carver? - Ja.
- Det må jeg fortælle Arthur. - Det var sikkert bare et tilfælde.
Næ, jeg kom for at gøre en ven en tjeneste ... Harry Winslow.
- Kendte du Harry? - Ja, på Harvard.
At undervise ham var udfordrende.
Harry sagde, at hvis du fik stilllingen, skulle jeg ringe til mr. Carver.
- Han forsøger at imponere dig. - Det lykkedes.
Tak, fordi du kastede glans over min udnævnelse.
- Held og lykke. - Det får jeg brug for. Jeg er nervøs.
Nogle gange må man springe ud i det. Tak for invitationen.
- Vi ses. - Farvel.
- Averil ser godt ud. - Hun er stærk.
Harry var ellers bekymret for hende. Lige nu er hun gal på ham.
Hvad med dig?
Jeg forsøger stadig at ringe til ham.
Der er nogle ting, man aldrig vænner sig til.
Kører du mig til hotellet?
Havde jeg vidst, du kom alene, kunne du have boet hos mig.
- Jeg troede ikke ... - Vil du bo hos mig?
Det er længe siden, vi har tilbragt en nat under samme tag.
Du er den eneste, jeg har tilbage.
Men det betyder ikke, jeg kommer hjem til jul.
Arthurs datter, hendes tredje mand, deres tre børn og Billy kommer.
Jeg har ikke lyst til at være der.
- Det er min retssal. Vil du se den? - Selvfølgelig.
- Jeg er så stolt af dig. - Det ved jeg godt.
Mor, lad nu være ...
Jeg elsker dig.
Betjenten har indrømmet, at han har krænket den anklagedes rettigheder.
Pågældende lov er omdiskuteret, -
- men som dommer har jeg svoret at følge loven, og det agter jeg at gøre.
Bevismaterialet afvises. Sagen genoptages på mandag kl. 9.00.
Næste sag: Staten mod Yael McBee.
Jeg skal påpege, at visse elementer i denne sag kan påvirke min afgørelse.
Og selv om jeg er i stand til at træffe en retfærdig afgørelse, -
- erklærer jeg mig selv inhabil.
Sagen bliver bragt for en anden dommer.
- Er det, hvad jeg har dømt dig til? - Sikke en overraskelse.
- Jeg ville se, hvordan det gik. - Det er rart at se dig.
- Vil du have kaffe? - Nej tak.
Det er sjældent, en dommer erklærer sig inhabil i en så vigtig sag.
- Er det ikke ham bombemanden? - Jo. Vi gik i skole sammen.
- Var I venner? - Ja, tro det eller ej.
- Så er du nået langt. - Jeg tænkte lige det samme.
- Et godt billede af dig og Harry. - Tak.
Det er længe siden.
- Har du en middagsaftale? - Jeg skulle egentlig arbejde.
- Jeg vil ikke trænge mig på. - Jeg vil gerne ud og spise med dig.
Vi spiste sammen den aften. Og den næste ... Og den næste.
Vi talte om alt. Vores arbejde. Vores liv ... Harry.
Selv min mor diskuterede vi.
- Den er til dig. - Det kommer helt uventet.
Det er kun en lille ting.
Det er en Tellico-flue. Dem har jeg kun set i reklamerne.
- Fisker du? - Jeg startede i fjor.
Den er skøn. Tak.
Jeg elsker sport. Golf og tennis. Men bed mig ikke spille baseball.
Bare rolig.
Men der er noget ved fluefiskeri. Det er så beroligende.
- Synger du? - Under bruseren og meget dårligt.
- Jeg har ikke en tone i livet. - Min ekskone var sanger.
- Derfor har du ikke giftet dig igen. - Nemlig. Hvad med dig?
- Det er svært at forklare. - Jeg har tid nok.
Fint. Jeg har ikke giftet mig, fordi det var det, min mor ville have.
Det pudsige er, at jeg ikke ville være som hende.
Og dog begik jeg de samme fejl, men af helt andre årsager.
Du ligner ikke en, der begår mange fejl.
- Du har en strålende karriere. - Ja, men det er ikke nok mere.
Det hele tæller med. Hvert år, hver dag, hvert forhold.
Det er lidt ligesom fluefiskeri.
Man ser ikke altid det, der ligger ligefor, fordi vandet er for blankt.
Det er lige, hvad Harry ville have sagt.
For mig er cirklen nu sluttet. Jeg har måttet lære at tilgive.
Jeg følger mine egne drømme nu.
Livet er risikabelt. Det vidste Harry.
Det er måske risikabelt at have job, mand og barn på samme tid.
Men min mand elsker mig, -
- og min datter afslår frejdigt at tage lektioner i noget som helst.